Добре ли си? - Да.
Како, добре ли си? - Да.
Аз се съгласих на тази задача.
Не се претоварвайте.
Няма проблем.
Аз те помолих да се бия.
Но… - Почти сме готови.
Успяхме да завършим задачата.
Искам още да се бия.
Утре тръгваме към столицата.
Приключваш с търговията?
Лечението ти е по-важно.
Трябва ни светена вода от църквата в столицата,
за да премахнем проклятието. - Но…
Очаква ни дълъг път.
Не го мисли. - Добре…
Дано се оправиш скоро.
Благодаря ти, Фило.
Разбира се.
Господарю, нещо става там.
Това да не е…
Човешко дете?
"Възходът на Щитоносеца"
Епизод 9: Мелти
Тези птици изглеждат вкусни.
Ако тръгнем след тях сега, ще ги уловим.
Вкусни ли?
Чуй ме, Фило.
Те са от твоя вид.
Моят вид?
Толкова голяма…
Да не си филолиал?
Аз ли?
Можеш и да говориш? - Да.
Винаги съм мечтала да говоря с филолиал!
За теб. Сушено месо.
Благодаря!
Дали е от селото?
Не, облечена е твърде добре.
Сигурно е дъщеря на благородник. - Как се казваш?
Фило. - Фило?
Аз съм Мелти.
Значи Мел.
Разбира се. А, вярно.
Искаш ли още? - Да!
Сигурно много обича филолиали.
Фило… Имаме още работа в селото.
А дотогава може да играеш с момичето.
Наистина? - Наистина ли?
Еха! Можеш и да се преобразяваш?
Да. - Това е невероятно!
Прие го учудващо добре.
И двете се радват на запознанството.
Фило има нужда от време с други деца, така че няма проблем.
Господарю, може ли да си поиграя още с Мел?
Да се върнеш до залез.
Добре. Да тръгваме.
Не отивай далеч, чу ли?
Добре.
Пий бавно.
Благодаря ви, Спасителю!
Благодаря ви!
Помогнете и на нея, г-н Наофуми.
Разбира се.
Боли ли? - Не, добре съм.
Съжалявам. Вината е моя.
Обеща ми да не го казваш повече.
Върнах се, господарю.
Добре дошла.
Добре ли си, како?
Да! - Вече имам нов приятел!
Имаш предвид онази Мел? - Да.
Каза ми, че е била на много места, също като мен.
И ми разказа много неща, за които не знам!
Така ли?
Била отделена от хората си, докато си играла с филолиали.
Браво на нея…
Какво? Отделена?
Г-н Наофуми…
Извинявам се за късното посещение.
Може ли да бъда с вас известно време?
Момент. Какво имаш предвид?
Пътувах към столицата,
но, когато видях филолиалите…
Бях разсеяна в игри с тях и се отделих от охраната си!
Охрана?
Чух, че утре заминавате за столицата, Спасителю.
Може ли да дойда с вас?
Да не е чула за мен от селяните?
Наясно съм, че молбата ми е егоистична.
Но, моля ви, трябва да се върна в столицата!
Умолявам ви!
Ако е дъщеря на благородник, може да получим награда,
но може и да създаде проблеми, ако аз я прибера.
Господарю, искам да й помогнете.
Г-н Наофуми…
Не можем да й откажем, тъй като е в беда.
И аз искам да й помогнете.
Ще трябва да ни наградиш, чу ли?
Разбира се! Ще попитам татко!
Успяхме. - Да.
Не мога да опиша благодарността си.
Предпочитам пари пред думи.
При следващото си посещение ще си искам полагаемото.
Разбира се!
Фило!
Събудих ли те?
Не… Аз ще пазя сега.
Няма проблем. Може да спиш.
И двете са толкова тихи.
Смешно е, предвид колко шумни бяха по-рано.
Студено ли ти е? - Да.
Не можем да си позволим да настинеш.
Къде е Мел?
Тя нали не е…
Не, няма начин.
Но Фило…
Като се замислиш, тя каза, че нейният вид изглежда вкусен.
Да…
Рафталиа. - Да?
Нищо не сме видели, чу ли?
Какво намеквате?!
Ще се отървем от доказателството… - Г-н Наофуми!
Какво, искаш да признаем, че Фило е изяла дъщеря на благородник?!
Какво има, господарю?
Фило, къде е Мел?
Мел? Спи в перата ми.
Събуди се, Мел.
Какво има?
Какво правиш?
Перата на Фило са толкова меки и удобни…
Затова си свали дрехите?
Да. - Но как…
Толкова е хубаво и топло.
Перата да нямат приспивателни сили?
Е, хора…
Благодаря ви много.
Може ли да я изпратя?
Гледай да вземеш наградата.
Добре. Да тръгваме.
Добре.
Сбогом!
Ще ни липсва.
Убеден съм, че можем да се виждаме. - Да.
Защо само щита го няма?
Чух за него.
Какво прави тук?
Искам да ви попитам нещо.
Негова Светлост!
И това ако не е Щитоносецът.
Добре дошъл в църквата ни.
Гледах разкошния ви дуел в двореца.
Начинът, по който се биехте с всички срещу вас, ме впечатли.
Не повярвах, че удържахте, а имахте само щит.
Г-н Наофуми…
Спестете ми любезностите.
Имам нужда от светена вода, за едно проклятие.
Светена вода казвате?
Да. - Не е безплатно.
Колко струва?
Най-силната струва една златна монета.
Съгласен съм. - Недейте, г-н Наофуми!
Твърде скъпо е!
Не ми пречи. В сравнение с нея, ти си безценна.
Г-н Наофуми…
Евтина светена вода - необработена
Искахте златна монета за това?
Защо донесохте нискокачествена?
Но…
Господ съчувства на всички.
Ако направихте това, поради лични представи,
трябва да се покаете.
Ужасно съжалявам!
Извинете последователката ми.
Няма да се оплача, стига да получа исканото.
Благодаря за разбирането.
"Разсейваща проклятие светена вода - чиста"
Май ще свърши работа. Тръгваме.
Бог ни показва пътя.
Моля, бъдете Му благодарни.
Всичко, което имаме, е благодарение на Неговата милост.
Що за покровителствуване.
Г-н Наофуми…
Щитоносецо!
Да бягаме.
Но защо бягаме?
А какво друго? Идва за нас.
Чакайте! - Каква напаст.
Насам.
Добре ли си?
Да.
Сигурно е след мен, затова да се разделим.
Но… - Намери Фило.
Среща при каруцата.
Разбрано. - Насам!
Чакайте…
Този път вече го изгубих.
Наофуми!
Нападна ме по средата на улицата?
Какво ти става? - Млъквай!
Къде е робинята?
Освободи я!
И ти си напаст. Рафталиа е…
Не Рафталиа.
Говоря за русото момиченце с крилата.
Видях я с теб, затова не ме лъжи.
Фило ли? - Фило?
Значи така се казва.
Не съм виждал по-идеална от нея.
Не вярвах, че прилича на Фреон от "Адски свят".
Падам си по ангели.
Не ми пука.
Сърцето ми препуска от деня, в който я видях.
Обожавам другите светове!
Обичам руси ангели!
Нелепо.
Човече, какво е това?
А, да.
Онази дебела птица е твоя, нали?
Ще пратя и двама ви в ада!
Въздушен удар с копие!
Хаосово копие!
Спри се, глупако!
Не се бий тук!
Какво толкова? Давайте!
Я кажи пак?
На ти!
Наофуми!
Моля ви, спрете, Копиеносецо!
Ти не си ли онзи?
Това е публично място!
А не място за дуели!
Вече е.
Обградете ги.
Извадете мечовете си.
Дами и господа,
обявявам това за дуел между Копиеносеца и Щитоносеца,
с правата, дадени ми от короната!
Свалете оръжията си!
Няма да позволя героите да се бият помежду си.
Това е…
Какво правиш тук?
Мина доста време.
Сестро.
Не си мисли, че привилегиите на двама ви,
могат да оправят бъркотията. Копиеносецо…
Огледай се.
Кой би нарекъл герой човек, който поставя хората в опасност?
Сестро, игрите и забавленията ти прекрачиха границите.
Просто си върша работата като помощница на героите.
Да го караш публично да се бие, е помощ за теб?
Предизвикваш кака си ли?
Ако се наложи, ще кажа на майка ни.
Много съжалявам. - Мелти е сестра на Майн?
Това я прави…
Г-н Наофуми!
Какво стана?
Пак Мотояс…
Фило.
Така се казваш, нали?
Да. - Горката.
Наофуми те претоварва, нали?
Харесва ми да тегля каруцата.
Наофуми, ти си свиня.
Караш я да тегли каруцата, като онази дебела птица?
Ще си платиш!
Нарече ме дебела.
Последният път като се видяхме, също се подигра.
Така ли? Кога?
Мразя те, копие!
Била си онази дебела пти…
Г-н Мотояс!
Някой веднага да го заведе при лекар!
Фило печели!
Браво. Гордея се с теб, Фило.
Г-н Наофуми…
Винаги ни тормози.
Заслужи си го.
Каква е тази самодоволна усмивка?
Нашият Спасител на Небесната птица…
Не, Щитоносецо.
Трябва да говоря с теб.
Хлапе, би ли ми обяснил?
Историята е дълга.
Нека поговорим тук.
Стига де. Няма да ти се получи.
Извинявай. Не се сетихме за друго място.
Е? Коя точно си ти?
Простете късното ми представяне.
Първа наследница съм за трона на Мелромарк,
втора принцеса Мелти Мелромарк.
Наследница на трона?
Тя ще е следващият владетел.
Преди по-голямата си сестра?
Да. Сестра ми винаги е била проблемно дете, заради характера си.
Не ме изненадва. - Нямах представа, че си Щитоносецът.
Но може би е добре така.
Какво има? - Аз…
Съжалявам, но приключихме.
Нямам доверие и на една казана дума.
Махай се.
Епизод 10: По средата на размирица